PÅ HERRGÅRDEN
- Jag borde nog hälsa på pappa. - Menar du det?
- Det är min plikt. - Ja, jag antar det.
Har jag nånsin försummat mina plikter?
Inte en enda gång.
Livet är fullt av plikter.
Jag har ju inget emot att hälsa på pappa.
Självklart inte.
Det är bara det att han är omringad av såna omöjliga människor.
Det är din familj, Hyacinth.
Det finns svarta får i de bästa av familjer.
- Redo för inspektion, Richard? - Hej, Liz. Ja.
Hyacinth vill ta en biltur på landet.
- Vill du följa med? - Nej.
Tack, men jag har fullt upp. Snällt av dig att fråga.
- God morgon, Elizabeth. - God morgon, Hyacinth.
Du ser så avslappnad ut i dina fritidskläder.
Jag borde jobba i trädgården, men Richard insisterade.
Vi ska ut på landet. Nåt lärorikt. Vi ska suga i oss lite kultur.
- Det är jag skyldig Sheridan. - Ha det så trevligt.
- Det finns plats om du... - Nej, tack.
Det är bäst jag stannar hemma, ifall min man ringer.
Det är trevligt när de ringer. Richard ringer alltid när han är bortrest.
Och Sheridan ringer hela tiden.
När var jag bortrest? Jag har väl aldrig varit bortrest.
Jag minns inte när det var, men jag minns att du ringde.
Jag kunde ha svurit på att jag aldrig varit bortrest.
Det känns så.
Väldigt fint, Richard.
Hälsa din man när han ringer från Fjärran Östern.
- Säg att vi ofta frågar efter honom. - Visst. Tack.
Och undrar varför han inte kommer hem, till exempel...
Tror du de har ett lyckligt äktenskap?
Självklart, han är ju utomlands nästan jämt.
- Varför kommer han inte hem oftare? - Han får nog inte för jobbet.
Sånt kostar pengar.
Hoppas han inte har några tropiska sjukdomar när han kommer hem.
I ett halvår får vi vara noga med vilket glas han använder-
- vid mina middagar med levande ljus.
Kör sakta förbi 23:an. Jag vill att hon ska se min hatt.
Vi kan åka via Langley eller Ridley. Vilken ska vi ta?
Jag vill inte att du lämnar alla beslut till mig.
Okej, då åker vi via Langley.
Jag hade föredragit vägen via Ridley. Jag gillar den.
Då tar vi väl den.
Jag svänger vid macken här.
Jag borde nog besöka pappa först.
Då svänger jag vänster.
Det är nog bättre att hälsa på pappa på hemvägen.
Då vänder jag.
Nej, nu fick jag samvetskval. Jag måste ta pappa först.
Då svänger jag vänster igen.
Vid närmare eftertanke är det nog bäst att börja med Carlton Hall.
- Innan det blir för mycket folk. - Närmare eftertanke...
Jag behöver tid att förbereda mig för Onslow.
Jag orkar inte med när han släntrar omkring och dricker öl i undertröjan.
- Akta cyklisten. - Det gör jag, Hyacinth.
Ögonen är fastklistrade vid cyklisten.
- Kör du inte för fort? Här bor folk. - Jag är under gränsen.
Du körde för fort förbi 23:an. Alldeles för fort.
Hon fick ingen chans att se min hatt.
- Akta lastbilen. - Vilken lastbil?
- Just det. Du såg den inte ens. - Var är den?
Parkerad där borta!
Varför ska jag titta på en lastbil som är parkerad på en annan körbana?
Jag tror inte jag gillar din ton, Richard.
Jag byter ton.
- Stanna! - Vad är det nu?
Det är tanklöst att åka ut på landet. Jag måste hälsa på pappa.
Jag vill inte parkera vid huset och blockera gatan.
Hur kunde min syster gifta sig med Onslow?
- Hon älskade väl honom. - Var inte larvig.
Hur kan man älska en Onslow? Han sjunger på bussen.
Hoppas bara att ingen av vår sociala status ser oss här.
Jag hatar att ha pappa i en sån här miljö.
- Där han föddes? - Så ser jag inte på saken.
Folk ska tro att jag är uppväxt med middagar med levande ljus.
Skrik inte åt mig. Jag har aldrig rört din man.
Jag skulle inte ta i honom med tång ens! Önskar jag hade en tång.
Eller en ung Lech Walesa.
Jag kan inte hjälpa att din man kastade sig över mig!
Jag uppmuntrade det inte.
Om han inte kan låta bli mig är det hans problem.
Såg att vi gjorde vadå? Då ljuger hon!
Jag vet inte vad du hittade i hans bil, men de är inte mina!
- Vad är det? Brinner det? - Hyacinth kommer!
- Herregud! - Ja, inte långt ifrån.
Jag måste sluta. Vi får tjafsa en annan gång.
Jag har undrat var jag tappade det paret.
Hjälp mig städa upp! Vad ska Hyacinth hit och göra?
- Hälsa på pappa antagligen. - Hon kunde ha förvarnat.
Tre månader i förväg hade räckt.
- Sätt på tekannan, Rose. - Ska Onslow gå upp?
Bara om det är tredje världskriget.
Låt det vara.
- Ni har väckt hunden! - God morgon, Onslow.
Säg inte "god morgon" när jag blivit anfallen av hans hund!
Var lite tyst, galna hynda! - Det gäller dig med, hunden.
- Röker du inte lite för mycket, Rose? - Det håller mig smal.
- Det är många killars smala lycka! - Håll truten, Onslow!
- Finns det mer te, eller fler koppar? - Du kan få det här.
Tack.
- Hur är det med pappa? - Han är heltokig.
- Tyst, Onslow. - Han blir bara knäppare.
- Bor hunden i bilen? - Hon gillar bilen.
- Har ni... - Jag pratar om pappa.
- Förlåt. - Han kan få bo i bilen.
Min söta lilla flicka! Det är mer än man kan säga om Hyacinth.
- Var hittade hon den hatten? - Hatten? Ja, visst är den effektfull!
- Jag förstår inte hur du står ut. - Man vänjer sig.
Skrämmande! Det läskigaste jag hört.
- Hur länge har ni haft hunden? - Hon adopterade oss förra veckan.
Jag trodde hon skulle sova hos oss, men hon föredrar bilen.
- Har ni haft nån hund? - Det blir för rörigt för Hyacinth.
Vi borde gå ut och ta ett glas nån gång. Vart ska ni i dag?
Hyacinth gillar ståtliga herresäten. Det blir nog Carldon Hall.
Carldon Hall? Det låter jättetrist.
Det blir det nog också. Det brukar vara det.
- Var är hyndan? - Där inne. En trappa upp.
Jag ska döda henne och plocka ögonen ur henne!
Vem är hon?
Det brukar vara frun till nån av Roses pojkvänner.
- Mer te, Hyacinth? - Te? Är det inte bäst vi gör nåt?
- En galen kvinna angriper Rose. - Rose klarar sig nog.
- Hon är väldigt erfaren. - Det är väl där skon klämmer.
Stackars pappa ligger sjuk i rummet bredvid och får höra-
- om sin dotters synder. Vad tycker pappa om alla skandaler?
Han brukar inte bry sig. Han är i sin egen värld.
Innan du går kan jag väl få prova din hatt?
Onslow hatar när jag har hatt.
Nej, nu ljuger jag. Onslow skulle aldrig märka om jag hade hatt.
Han lyfter knappt på ögonbrynet när jag har behå och svarta strumpor.
- Klarar sig Rose? - Ingen fara.
Hon klarar av fruarna nästan lika bra som hon klarar av männen.
Onslow, det är nån som klättrar ner för stupröret!
Iklädd kapuschong och cape! Är det en inbrottstjuv?
Det är ingen tjuv. Det är din svärfar.
Vad håller han på med?
Den här veckan är han kapten Midnatt. Rättvisans Svärd.
Han skrämmer upp varenda en av skurkarna.
Är han bra på stuprör?
Inte speciellt.
Han sticker iväg nerför gatan. Ska vi inte följa med?
Jag struntar nog i det. Han ska bara rädda hon som jobbar på posten.
- Från vad? - Ett öde värre än döden, sa han.
Hårlösa och gröna utomjordingar som är desperata efter en vit kvinna.
- Bäst att inte berätta för Hyacinth. - Nej.
- Hur får vi hem honom? - Det ordnar nog posten.
- Tror du? - Det är postens jobb att leverera.
Du har rätt. Vi borde måla om.
Jag får ta hit nån målare.
- Kan inte Onslow måla? - Min Onslow?
Nej, han är mer en stor och slö drummel.
- Vi varnade dig. - Jag vet.
Man vet var man har honom i alla fall.
- Lyssna! - Jag hör inget.
Det är det jag menar. De har tystnat.
Dödstyst. Jag gillar det inte.
Jag varnade Rose att det skulle leda till tragedi.
Man kan inte visa så mycket ben utan att bli vilseledd.
Jag hör inte ens att hon röker!
Jösses! Du tror väl inte...?
- Rose brukar inte vara våldsam. - Den andra kvinnan då?
- Karlar! - Svin hela bunten!
De låter oss kvinnor lida.
Det borde väl vara: vi kvinnor.
- Han ska få igen. - Det är en bra idé.
- Det blir ett nöje. - Jag måste gå och ge honom mat.
- Sköt om dig. - Du med.
Rose vet hur det känns att lida.
Du är ett svin mot din fru!
Hur jag vet det? Hon var nyss här!
Det räddade nog dagen för honom.
Daisy! Pappa är inte på sitt rum!
- Han ska inte vara ut själv. - Det är han inte.
Han är i händerna på några postkunder. Troligen kvinnliga.
Så omtänksamt. Han hjälper dem väl över gatan.
Du kan hämta dina illustrerade erotiska böcker!
- Hur kan du göra så... - Mer te, Hyacinth?
- Nej, tack. - ...och jag menar inte gummikläderna!
Du borde nog inte lyssna på det här samtalet.
Så himla bra var du faktiskt inte!
Böcker eller ej, med din kropp kommer du aldrig längre än sidan 22!
Nu sticker vi. Jag har fått nog.
Illa nog att hon är gift med Onslow, men han drack ur hennes tekopp!
Och Rose sen... En tröst är att pojkvännen i alla fall är läskunnig.
Du gjorde din plikt och hälsade på din far.
Otroligt att han försöker kasta sig över postkassörskan.
Han är kry i alla fall.
Det finns nog en enkel förklaring.
När han slickade frimärken fick han väl blodstörtning-
- och ramlade över henne. Stackars pappa.
- Jag tycker synd om Dickie. - Hon ser allt.
Jag tror Hyacinth kan se smutsen genom bänkskivorna i köket!
Jag måste nog städa köket.
Om alla hjälper till går det fort.
Nu tänker jag högt igen.
Där leds din pappa hem. Ska jag stanna?
Nej, det är för pinsamt.
Han såg glad ut.
Inte vad man väntat sig av kapten Midnatt!
God eftermiddag. 50 pence för parkeringen.
- Får vi ställa oss bredvid huset? - Nej, det får bara familjen.
Jag säger inte att jag tillhör familjen, men jag har skrivit-
- till Hennes Nåd några gånger i välgörenhetssyften.
Jag tror hon minns mitt ciselerade brevpapper med matchande kuvert.
Ni får parkera på allmänhetens parkering.
Vi passar inte in bland massorna. Min son går vid universitetet.
- Hur sa? - Min man är chef vid en myndighet.
- Blanda inte in mig. - Han handskas med stora pengar.
- Jag håller mig neutral. - Parkera bland allmänheten.
- Jag vill inte... - Vi ska inte uppröra Hans Nåd.
- Nåväl. - Tack.
Kör, Richard!
Varför hamnar vi alltid i det här rummet?
För att det är nära de privata rummen.
En vacker dag får jag ögonkontakt med Hans Nåd-
- eller ännu hellre Hennes Nåd, och blir bekant med dem.
Då får vi se vem som får parkera på den privata parkeringen.
Jag har aldrig sett nån där inne.
Ha tålamod, Richard.
Man måste komma ihåg aristokratins otadliga uppförande.
Så fort vi fått ögonkontakt vore det nästan fel om vi inte fick te.
Det är inte så sannolikt.
Aristokratin känner alltid igen hög kvalitet.
Varför tror du jag har denna hatt?
- Släpp förbi dem, Richard. - Nej, efter er.
Nej, det går bra. Vi väntar på Hans Nåd.
Förlåt, jag trodde ni var vanliga besökare.
Jag förstår. Folk tror ofta det.
- Ingen kommer att tro oss. - Hur mycket har du, Rose?
- 20 pence. - Det kostar 50 pence.
Jag vill parkera i nedförsbacke. Hon är lite svårstartad.
Tror jag det.
Har det kommit hit nån välputsad bil, med en livrädd förare?
- Och en kvinna med stor hatt? - Hon var vidrig.
Det är henne vi söker.
- Vi borde röra på oss lite. - Ha tålamod.
- Försök absorbera målningen. - Det har jag gjort i 10 minuter.
10 minuter? De här konstverken kan man njuta i evighet.
- Det börjar kännas som en evighet. - Jag måste se familjen först.
- Vad är det för vits? - Att vi ska bli bekanta, förstås.
- De har ingen aning om vem du är. - Kaka söker maka.
De känner igen klass när de ser den.
Vilken härlig målning!
Undrar när jag senast träffade Hennes Nåd.
När träffade du henne?
Första gången var ju förstås när hon invigde trädgårdsfesten.
- Du var ju i publiken. - Hon tittade åt mitt håll.
Jag tror min hållning imponerade.
Senaste gången var nog vid middagen-
- efter galaföreställningen av Svansjön.
Hon känner familjen. De är vänner till familjen.
Hennes Nåd och jag har förstås samarbetat med välgörenhet.
- När var det? - Trädgårdsfesten.
Hennes Nåds familj och min har förstås anknytningar.
Min far är ingen novis när det gäller att bära ett svärd.
Är ni där uppe, Dickie?
- Vissla två gånger i så fall. - Onslow!
- Berättade du? Du måste ha berättat! - Vadå?
- Vart vi skulle. - Jag kanske nämnde det.
Då bjöd du ju praktiskt taget hit honom!
Hyacinth! Han är här nu. Vi kan inte bara rymma.
Jag vill inte bli sedd här tillsammans med nån som dricker öl i undertröjan!
Det är bara när han har råd!
Jag tror inte Hyacinth blir så glad när vi hittar henne.
Vad tyckte du om parkeringsvakten? Jag gillade honom.
Varför vill du umgås med Hyacinth i eftermiddag?
Det vill jag inte! Er far är senil, men inte jag.
Vi ska rädda stackars Dickie. Jag tycker synd om honom.
Nån måste rädda honom och ge honom lite öl.
- Vad fan kallar man sånt? - Konst.
Konst? Jag skulle inte ens ha den runt mina pommes frites.
- Men... - Vad tycker du, Rose?
De kommer hitåt. Kom!
Kan jag hjälpa er med nåt?
Det här är privat mark.
Det är i sin ordning. Jag är vän till familjen.
Hennes Nåd och jag är gamla bekanta.
Det vore oklokt av er att vara övernitisk.
- Ja, men... - Vi gömmer oss bara...
...från en oacceptabel person som förföljer oss.
Det finns så mycket konstigt folk.
Hur skulle jag kunna veta att det var Hans Nåd?
Han såg ut som en trädgårdsmästare.
Han står nog inte högt i kurs inom aristokratin om han ser sån ut.
Det är oansvarigt. Han har ingen rätt att se ut som en trädgårdsmästare.